DETTA HAR HÄNT
Vi vill sitta i templet och vinna respekt.
Måtte du minnas min generositet i framtiden.
En avbild av mig i templet.
Försvara Guds tempel mot denna styggelse.
Vi tänder en eld som ska bränna upp hela Rom.
Gå till Pilatus.
Rädda staden från en romersk massaker.
Aldrig.
Seloterna har allierat sig med Etiopien.
De tänker starta ett stort uppror mot Rom.
Vi är förrådda! Fort!
Glöm etiopiernas vapen. Vi har våra egna.
Johanna, följ med mig.
Hon kommer att bli avrättad, Claudia.
Börja, Cornelius.
Nu får det vara slut.
Johannes, vad är det?
Statyn... Kejsarens staty,
den har kommit.
Här är den nu.
Vad vill du?
På min befallning ska statyn föras till templet.
Där ska den ställas upp på kvinnornas förgård
och förbli där tills jag befaller något annat.
Ståthållare.
Den enda osäkerheten gäller hur många som måste dö.
Därför kommer jag till dig.
Vi kan inte hjälpa dig.
Jag trodde att vi var vänner.
Din fru och jag är vänner. Eller hur?
- Vet du om att din fru... - Han ljuger.
Din fru kom till mig
och hjälpte mig att avslöja en komplott mellan Etiopien och seloterna.
Det är vår lilla hemlighet.
Och jag är tacksam.
Men hennes utbrott nyss får mig att undra
om du var medveten om det.
Jag kanske inte står i skuld till er ändå.
Min fru gav dig upplysningarna med mitt godkännande.
Men själv är jag oskyldig till vad hon har gjort,
så det finns ingen skuld, men du har heller inget sätt att utpressa mig
eller prästerna, vilket för mig framstår
som syftet med vårt samtal idag.
Du har inga allierade här.
Inga att muta eller skrämma.
Och statyn kommer aldrig någonsin in i templet.
Tror du, ja.
Men när det blir allvar
och mina soldater marscherar mot er,
hur ska ni stoppa oss?
Vi måste ut ur Jerusalem.
Varför vill du överge templet?
För att Jesus varnade oss och sa: "Detta är början på födslovåndorna."
Templet kommer att bli helt raserat, Simon.
Kom ihåg vad han sa.
"Det ska bli jordbävningar och hungersnöd."
Så vi borde fly bort till bergen.
Ja, låt oss göra det.
Romarna tänker tvinga Jerusalem att tillbe en avgudabild.
Det är inte vår strid längre.
- Vem var det? - En budbärare från översteprästen.
Vad sa han?
- Att översteprästen vill träffa mig. - Samma dag som statyn anländer?
- Han vill att vi strider för honom. - Varför inte?
För att vi inte har en chans.
Varför trodde vi honom när han erbjöd oss beskydd?
Han väntar bara på en chans att utnyttja oss.
Det vet vi inte. Inte än.
I Kristi namn förlåter jag dig.
Cornelius, Gud har sett din sorg och din ånger.
Skicka män till Joppe för att finna en man som heter Petrus
som bor hos garvaren Simon, nära havet.
Petrus, dessa djur anses orena,
men inget som Gud har förklarat rent är orent.
Tre män väntar där nere. De söker dig.
Följ med dem. Var inte rädd, för det är jag som har sänt dem.
Petrus, det är män där nere.
Varför ler du?
Är du Petrus?
Det stämmer.
Jag har haft en...
Jag vet inte vad det var, inte en dröm, för jag var vaken, men...
Jag besöktes
av något jag inte kan beskriva.
En ängel.
Och jag hörde ditt namn.
Jag har begått och bevittnat många hemska handlingar.
Jag såg er Jesus dö.
Och dessa händer... Min själ,
mitt hjärta ropar: "Nog nu."
Min vän Johanna.
Hur mår hon?
Du dödade henne.
Eller hur?
Res dig.
Knäböj inte inför mig.
Jag är bara människa, som du.
Tack för att du kom så snabbt.
När översteprästen kallar...
Jag har sett några av dina medbröder i templet.
Deras glädje har värmt mitt hjärta.
Du känner till statyn?
Ja, givetvis.
Jag försöker ena staden mot denna styggelse,
och jag tror att om vi kan glömma våra skiljaktigheter och stå enade,
kan vi avstyra detta barbari.
Det är ett ädelt syfte,
men vi kan inte hjälpa er.
Jag förstår inte.
Jag släppte in er igen, erbjöd er beskydd.
Med dolda avsikter, verkar det.
Så plötsligt är du inte skyldig mig något?
Och templet då?
Den byggnad, som fram till att er Jesus trädde fram,
var centrum i ditt liv?
- Har du inga känslor för det? - Självklart.
Men jag tillber Jesus nu.
Jag ska skilja er från era anhöriga,
jag ska driva era efterföljare och deras barn ut i öknen.
Jag ska prygla och stena er alla.
Ingen ska komma undan.
Du har lätt för att hota.
- De hade visst rätt om dig. - Nej.
Nej.
Jag försöker rädda vår stad.
Men ni bryr er bara om er själva.
Försvinn.
Försvinn!
Tror du att Pilatus märkte det?
Jag gjorde vad jag måste.
Han genomskådade mig nog.
Han insåg att jag inte har någon kontroll över min fru,
att hon ljuger för mig.
Någon måste ta beslutet.
- Går bakom ryggen på mig. - Det måste göras.
Vad händer om Pilatus berättar för seloterna vad du gjorde?
De skulle döda mig.
Templet skulle vara i fara.
Templet, Lea.
Vem bryr sig om dig, som människa, som familj?
Du är inte bättre än nasaréerna.
Jag gjorde det för oss.
Och krossade mitt hjärta samtidigt.
Gå hem.
Från och med nu stannar du där.
Du är min fru bara till namnet.
Du är bara ett namn, en skugga.
Utan mig hade du aldrig blivit överstepräst.
- Utan min familj... - Sluta prata.
Ingen lyssnar.
Jag måste få veta Guds plan för mig.
Vad har han sagt dig?
Vad har Gud sagt mig?
Jag vet inte riktigt. Jag är bara en fiskare,
men jag har blivit befalld att förkunna budskapet om honom över hela världen,
och nu förstår jag att även du kan motta den frälsning som Jesus erbjuder.
Alltså måste jag välkomna dig,
och döpa dig.
Det var för det här vi kom.
Det här är vårt uppdrag.
Jag som trodde att min dotter hade glömt bort oss.
Förlåt mig.
Jag är orolig för min man.
Jag tror att ämbetets ansvar har knäckt honom.
Han uppför sig irrationellt, ibland våldsamt.
Han beter sig inte längre som en överstepräst borde.
Vad vill du att jag ska göra åt saken?
Templet är inte längre säkert.
Det behöver ditt stabiliserande inflytande.
Vill du att vi ska avsätta Kajafas?
Det vore nog det bästa för vår familj.
Vet din stackars make om dina intriger?
Vill du inte bli överstepräst?
Han enar folket, Lea.
Varje sekt i Jerusalem och även utanför har samlats hos honom.
Att försöka avsätta honom nu skulle försvaga oss alla.
- Du är rädd. - Sluta.
Sluta nu.
Ingen rör Kajafas.
Bara döden kan avsätta honom från hans ämbete.
Gå tillbaka till din man. Ingen kan hjälpa dig med det här.
Hon är farlig, tygellös,
och hon drar olycka över oss om vi inte är försiktiga.
Vad ska vi göra med henne?
Lämna oss.
Jag är ståthållare över Judéen.
Jag har plikter.
Om jag vägrar att utföra dem, blir jag dödad
och min ersättare utför dem med glädje, och du råkar också illa ut.
Så jag har inget val.
Vad är det med dig?
Du njuter av det.
Är det den där kvinnan?
Den eländiga efterföljaren till Jesus?
Hon var ingenting, en symbol, ett ögonblicks vrede.
En påminnelse om att du måste vara lojal mot mig.
- Var det allt hon var? - Givetvis.
Jag vägrar äta med dig och se din skadeglädje.
Men du är min fru.
Du är min fru.
Jag strider ensam mot dem alla, och jag vinner.
Men jag kan inte strida mot dig också.
Du kanske inte kan vinna varje strid.
Jo, det kan jag.
Du ska förbereda vår afton i varje detalj,
och du ska vara vacker, som alltid.
Och tillsammans ska vi vinna.
Det här är vårt liv,
ditt och mitt,
tillsammans.
Stanna några dagar till hos oss.
Vi vill alla höra mer av det Jesus sa.
Minstingen här vill visst inte låta mig gå.
Jag vill inte heller låta er gå.
Jag känner mig så full av liv att det kryper i huden.
Jag har inga ord.
Jag känner mig så uppfylld att jag kan spricka.
Centurion.
Vad är det?
Tala fritt.
Du är kallad tillbaka till Jerusalem. Det brådskar.
Varför?
Kejsarens staty har anlänt.
Ståthållaren har beordrat dig att föra den säkert till templet.
Tack.
Jag måste återvända.
Vi också.
Du kan inte göra det.
Nej, jag kan inte, men jag är romare,
och en soldat med en order.
Du har blivit döpt i Jesu Kristi namn.
Ja, men jag är likväl soldat.
Vad tänker du göra?
Jag ska...
Jag ska be att den helige Ande leder mig.
Gör er beredda.
En gång till.
Far inte.
Du har ett nytt liv nu.
Jag söker upp er efteråt.
Jag är ledsen för det som hänt här.
Jag måste säga som det är.
Det är mitt fel.
Jag visste det.
Jag visste inte vad jag gjorde.
Jag trodde att jag skyddade templet,
men min man bryr sig inte om er.
Förlåt honom, snälla.
Det smärtar mig att säga det,
men det var min man som förrådde er.
Han väntar dig.
Hur mår din familj?
Bra, tack.
Är du redo att utföra din plikt?
Jag blev ledd till nasaréns efterföljare igår.
Ledd? Av vem?
En ängel.
Det är sant. Jag svär.
Det var som en dröm, men jag var vaken hela tiden.
Nu förstår jag deras tro.
Jag tror.
- Du tror? - Ja.
- Så snabbt? - Det är fantastiskt.
Och det kan bli vår räddning.
- Jag tror att min man förlorat förståndet. - Lämna honom.
Kom och följ den nya tron.
Kom och följ Jesus.
Du begär mycket.
Jag måste tänka.
Jag finns här när du behöver mig.
Jag trodde att han var sann.
Jag trodde att vi hade en chans att göra slut på...
- Låt oss lämna staden. - Bra.
Vi flyr till bergen och väntar på Jesu återkomst.
Precis.
Men ingen rör sig.
Tänk om Jesus inte kommer tillbaka nu?
Tänk om det inte blir några jordbävningar eller någon hungersnöd?
Men vi har övergett templet när det behövde oss mest?
Översteprästen skulle förfölja oss.
- Vi får inte styras av rädsla. - Nej. Vi måste följa vårt samvete.
Men tusentals kommer att dö.
Vill du att vi ska dras in i allt det?
Vår uppgift är att gå ut och förkunna, inte strida.
Petrus?
Du vet hur romarna är.
Du vet vad de kommer att göra.
Tomas har rätt.
Det är inte vår strid.
Men om drar oss undan och överger den byggnad
som Jesus kallade sin Faders hus,
om vi inte försöker förhindra att tusentals dör,
om vi är passiva, är vi då inte precis som prästen Jesus berättade om,
han som gick på andra sidan vägen
och struntade i mannen som hade misshandlats av rövare.
Så vi måste handla.
- Vi måste hjälpa. - På alla sätt vi kan.
Då går vi.
Jag har hört ifrån Shammais och Hillels skolor.
De står med dig.
Det är snart dags.
Innan du går,
måste jag tala med dig om din fru.
Är du redo?
Ja, ståthållare.
Har du mannar nog? Förstår de sin plikt?
Det gör de.
Jag skulle inte anförtro detta åt någon annan.
Vad är det?
Ingenting.
De är bra soldater.
Den här staden måste lära sig en läxa idag.
Om folkmassan försöker hindra er på vägen,
så döda dem alla.
Den kommer.
Undan.
- Undan. - Undan.
Ni kan inte vinna.
Var inte den förste att dö.
Undan.
Hala!
Håll formationen.
Håll i.
Åt sidan, överstepräst.
Jag har mina order. Gå åt sidan.
Gör vad du måste, centurion.
Du kan döda mig med ett enda hugg,
men en annan tar min plats, och en annan efter honom.
Inte ens du kan mörda alla i Jerusalem.
Nu!
Fader vår som är i himlen, helgat varde ditt namn.
- Tillkomme ditt rike... - Jag är omgiven av lejon...
Jag ligger bland människoätare.
Ske din vilja såsom i himlen, så och på jorden.
Ge oss idag vårt dagliga bröd
- och förlåt oss våra skulder... - ...tänder som spjut och pilar...
såsom vi förlåta dem oss skyldiga äro.
- Visa din höghet över himlen, Gud. - Och inled oss icke i frestelse
utan fräls oss ifrån ondo.
Fader vår som är i himlen, helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike.
Ske din vilja såsom i himlen, så och på jorden.
Jag är omgiven av lejon,
jag ligger bland människoätare,
med tänder som spjut och pilar...
Såsom och vi förlåta dem oss skyldiga äro.
...inte i frestelse, utan fräls oss ifrån ondo.
Jag är omgiven av lejon, jag ligger bland människoätare.
Giv oss idag vårt dagliga bröd, och förlåt oss våra skulder,
såsom och vi förlåta dem oss skyldiga äro.
Och inled oss icke i frestelse, utan fräls oss ifrån ondo.
Vad gör vi nu, sir?
Jag beklagar. De anföll plötsligt.
Vi dödade dem alla, förstås,
men vi kunde inte rädda statyn.
- Vi försökte, centurion. - Det är jag säker på.
Om vi måste kasta oss på våra svärd...
Inga fler ska dö idag.
Ta männen och statyn tillbaka till palatset.
Ja, sir. Genast.
Är ni sårad?
Jag? Nej, hur så?
Jag tyckte mig se er falla.
Du har dina order.
Ja, sir.
Soldater. Omgruppera.
Kom.
Du hade rätt.
Profetian skulle inte uppfyllas idag.
Och templet är räddat.
Men Jesus, då?
Jag trodde att detta var stunden
då jag skulle få se honom igen.
Idag, nu.
Såg ni centurionen?
Han stred inte.
Såg ingen av er honom?
Han knäböjde.
Han knäböjde inför dig, Petrus.
En centurion?
- Varför gjorde han det? - För att jag döpte honom.
Vad säger du?
Han kommer att skicka en ny.
Och ännu en.
Tänk att det inte är över.
Vad säger du?
Vad bryr du dig om det?
Jag skickar fler soldater nästa gång.
Jag korsfäster 40 kvinnor på morgonen för att hålla dem hemma,
och dödar alla som visar sig på gatorna. Det gör susen.
Jag måste prata med Cornelius.
Vi kan vinna det här.
Jag måste bara vara hårdare.
Dina planer ger mig kväljningar.
Det hör till jobbet.
Jag avskyr dig.
Jag måste träffa översteprästen och hans fru.
Sätta skräck i dem.
Du ordnar med mat och dryck för att dölja obehagligheterna, eller hur?
Lyssnar du inte?
Jag står inte ut ett ögonblick till i din närvaro.
- Vart skulle du gå? - Någonstans där du inte finner mig.
Du har sett hur jag handskas med mina fiender.
Tror du inte att jag skulle kämpa lika hårt för dig?
Du får det nästan att låta romantiskt.
Du vet vem och vad jag är,
och vi är sammanbundna.
Då bryter jag våra band.
Jag skär dem i strimlor.
Du får aldrig se mig mer.
- Kom tillbaka. - Nej.
Kom tillbaka.
- Är han redo för mig? - Vad?
Ståthållaren skickade efter mig.
Jag antar det.
Jag ska inte låta honom vänta.
Hur många dödade du?
Jag dödade ingen.
Jag övergav min post. Otroligt att jag ännu lever.
Stred du inte?
- Såg någon det? - Möjligen.
Så om min man får veta sanningen...
Jag blir avrättad som förrädare.
Vi kan fly.
Jag har pengar nog att köpa beskydd åt oss båda.
Vart skulle vi ta vägen?
Till världens ände.
Vill du att jag ska lämna honom?
Givetvis. Du är så olycklig.
Lämna honom för dig?
För Jesus.
Min fru och mina barn har packat och är redo att resa.
Vi hittar Petrus och apostlarna och du kan bli döpt.
Du kommer att bli så lycklig.
Oavsett var vi är, har vi Jesus i våra hjärtan.
Claudia?
Jag är en dumbom.
Så dum jag är.
Det är ett stort och farligt beslut, men...
Jag är fru till ståthållaren över Judéen.
Hur skulle jag kunna?
Ingen blir avvisad.
Trots alla mina synder accepterade de mig.
Du förstår inte.
Du kan bli fri.
Det går inte.
Claudia!
Han ropar.
Jag måste gå.
Gud kom till mig. Jag var också tveksam och förstod inte först.
- Men en romare. - Jag tvekade också.
Och jag vet hur märkligt det kan verka, men...
Du där.
Du följer med mig, genast.